Теодор Траянов
Малка елегия

chitanka.info

И дните безследно минуват,

унесени в свойта печал,

и сякаш видения плуват

над есенен гроб запустял.

Забулени вечери тихо

затварят вси порти в света,

но своята книга разкриха

за минали дни да чета.

През нощите кораби нями

секат безконечни тъми,

не виждам аз моето знаме,

по мачтите призрак шуми.

А сутрин в просъница трепват

надежда и хубост и зной,

и сякаш се клонища сепват,

сломени от тежък покой.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

Лого на Моята библиотека
http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.